Правища Ελευθερούπολη | |
Правища | |
Страна | ![]() |
---|---|
Област | Източна Македония и Тракия |
Дем | Кушница |
Надм. височина | 70 m |
Население | 4303 души (2021 г.) |
Покровител | Свети Мина[1] |
Правища в Общомедия |
Правища или Правище (на гръцки: Ελευθερούπολη, Елевтеруполи, катаревуса: Ελευθερούπολις, Елевтеруполис, до 1929 година Πράβι, Прави, катаревуса: Πράβιον, Правион[2]) е град в Егейска Македония, Гърция, център на дем Кушница (Пангео) в област Източна Македония и Тракия. Градът е център и на Елевтеруполската епархия.
Правища е разположен на 17 километра западно от град Кавала в югоизточното подножие на планината Кушница (Пангео) на река Лъджа (Мармара).[3] В Правища е имало общо 8 каменни моста, които са пресичали двата потока, минаващи през града. Седем от тях, включително обявеният за исторически паметник в 1981 година двусводов Фанцов мост са разрушени, заради прокарването на нова пътна мрежа и оцелява единствено мостът „Агия Параскеви“ в западната част на града, в махалата Аясма.[4]
Според Йордан Н. Иванов Правища е патронимично име от личното име *Прав(о). Жителското име е пра̀вищя̀нин, пра̀вищя̀нка, пра̀вищя̀не.[5] Според академик Иван Дуриданов името е първоначален патроним на -ишти < -itji *Правишти от личното име Прав(о). Сравними са фамилното име Правов и сръбските лични имена Правоје от Прав + -oje, също Право-љуб, Право-мир.[6]
На мястото на Правища има остатъци от късноантично селище.[7]
В подправената Калиманова грамота от XVI век се среща Правица, което вероятно е Правища. Името се среща у Хаджи Калфа в средата на XVII век в турцизираната форма Пирауща.[6]
Градът фигурира в съчинението на Хаджи Калфа „Румелия и Босна“ от средата на XVII век в турцизираната форма Пирауща.[6] В Правища е имало голям османски арсенал. От XVII век тук се изработват гюлета (топ-коршум) за османската артилерия, а вероятно се отливат и други железни предмети за армията.[8] В края на XIX век Правища е център на малка каза в Османската империя. Александър Синве ("Les Grecs de l’Empire Ottoman. Etude Statistique et Ethnographique"), който се основава на гръцки данни, в 1878 година пише, че в Прави (Pravi) живеят 1200 гърци.[9] В паланката работят три училища.[10]
В 1889 година Стефан Веркович („Топографическо-этнографическій очеркъ Македоніи“) пише за Правища:
„ | Градът Правища или Прави на гръцки е разположен в равнина по двата брага на неголяма река... Правища е седалище на мюдюра, кадията и меджлиса на каазата. В града има 6 турски джамии, една от които е на мюсюлманите цигани. Християните имат епископски дом с църква и две народни гръцки училища. Тук постоянно пребивава епископ, наричан Елефтеруполски и подчинен на Драмския митрополит. За издръжка на този епископ се взима от всяка християнска двойка в Правищката каза по 32 пиастра годишно, докато в другите каази тази сума не превишава 6 пиастра. Това високо облагане се обяснява с малочислеността на християните, съставляващи паството на Елефтеруполския епископ.[11] | “ |
В 1891 година Георги Стрезов пише за Правища:
„ | Правища, паланка на Ю от Драма 5 часа път. Сградена е между клонове, които се спущат между двата паралелни хребета на Пърнар до едноименна река. Седалище на гръцки митрополит, „Елевтериополски“. Тук става пазар, а на Митровден панаир, който трае 1 седмица. Обращението през панаира е до 3000 л. т. Жители 3000, гърци, с църква и училище. Правишката нахия съставят 16 гръцки села и едно българско, Нътен, с 40 къщи. Вероятно е да има и други български села; с верни сведения обаче не ми бе възможно да се сдобия.[12] | “ |
В края на XIX век през градчето минава Васил Кънчов и пише: „Правища брои около 600 къщи турци, гърци и малко власи. Папунджийството успева. Освен в Правища гърци има и в селата Косорик - голямо село, работят с чулове и чували; Пикимак - има 300 къщи, един час път далеч от Куманица; Палихор – със 150 къщи, между тях малко турци...“[13]
Към 1900 година според статистиката на Кънчов („Македония. Етнография и статистика“) в Правища живеят 1250 турци, 1100 жители гърци християни и 1200 цигани.[14]
По данни на секретаря на Българската екзархия Димитър Мишев („La Macédoine et sa Population Chrétienne“) в 1905 година в Правища има 1100 гърци и 1200 цигани.[15]
Градчето е освободено от четата на Панайот Байчев на 31 октомври 1912 година по време на Балканската война. По същото време в града влиза и четата на гръцкия андартски капитан Дукас Дукас, след което в града се настаняват български военни части.[16] Петър Байчев става военен комендант на Правища.
В 1913 година градчето попада в Гърция след Междусъюзническата война. През 20-те години на XX век мюсюлманското му население се изселва по споразумението за обмен на население между Гърция и Турция след Лозанския мир и на негово място са заселени гърци бежанци, които в 1928 година са 160 семейства със 745 души.[17] В 1929 година паланката е прекръстена Елевтеруполис на името на едноименната крепост.
Българска статистика от 1941 година показва 5145 души.[3]
Основно производство на населението традиционно е тютюнът.[3]
В 1961 година в източната част на града е регистрирана махалата Палиамбела с 668 жители. В 1971 година тя има 486, а в 1981 година - 533 жители, докато в 1991 година е без жители.[18]
Име | Име | Ново име | Ново име | Описание |
---|---|---|---|---|
Пузина[19] | Πουζίνα | Авра | Αὔρα[20] | връх в Люти рид, ЮЗ от Правища[19] |
Песалук[19] | Πεσαλούκ | Крионери | Κρυονέρι[20] | горното течение на река Лъджа[19] |
Чешме[19] | Τσεσμὲ | Дросопиги | Δροσοπηγή[20] | река в Люти рид, от която се образува Елевтерската река[19] |
Шашли[19] | Σασλὶ | Дасомено Рема | Δασωμένο Pέμα[20] | река в Люти рид, от която се образува Елевтерската река[19] |
Чинар[19] | Τσινὰρ | Платанорема | Πλατανόρεμα[20] | река в Люти рид[19] |
Имам чешма[19] | Αμαμ Τσισμὰ | Дикорфо | Δίκορφο[20] | възвишение в Люти рид (394 m), ЮИ от Правища[19] |
Сюджак[19] | Σιοτζάκ | Рема[20] | Ρέμα[21] | река в Люти рид[19] |
Картал тепе[19] | Καρτάλ Τεπέ | Агриотулипес | Αγριοτουλίπες[21] | възвишение в Люти рид (148 m), ЮИ от Правища[19] |
Ченгене бурун[19] | Τσιγγενὲ Μπουρὰν | Гифтос | Γύφτος[21] | връх в Люти рид, ЮИ от Правища[19] |
Година | 1913 | 1920 | 1928 | 1940 | 1951 | 1961 | 1971 | 1981 | 1991 | 2001 | 2011 | 2021 |
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Население | 3113[3] | 2389[3] | 4612[3] | 4999[3] | 4599[3] | 5448[3] | 4888[3] | 4411[3] | 4879[3] | 5932 | 4360 | 4303 |
|