Lyocell (zkratka CLY) je označení druhu viskózových vláken vyrobených „zvlákňováním z rozpouštědla“ (solvent-spun[1] nebo dry-jet-wet[2]).[3]
Základní surovina je dřevo z různých druhů rostlin (buk, eukalyptus aj). Rozdrcená buničina se rozpouští organickým prostředkem NMMO (N-methylmorfolin-N-oxid), což je fyzikální proces (na rozdíl od výroby standardních viskózových vláken s použitím chemikálií). V následující koagulační lázni se sice odstraní chemikálie z povrchu vlákna, protože ale i minimální množství NMMO je toxické, musí se rozpouštědlo po použití recyklovat a beze zbytků spotřebovat.
Zvlákňování probíhá při teplotě těsně nad 100°C, celulóza regeneruje během koagulace. Hotové filamenty se odavádějí rychlostí cca 500 m/min, stříž se vyrábí s 90 m/min.[4]
[5] [6] Jako textilní materiál se z lyocelu vyrábí hladká, lesklá staplová vlákna a filamenty v bílé barvě.
Porovnání fyzikálních vlastností s podobnými vlákny:
Druh vlákna | Lyocell | stand. viskóza |
polynosic | Cupro | bavlna |
---|---|---|---|---|---|
Pevnost za sucha (cN/tex) | 40–44 | 20–24 | 35–40 | 15–20 | 20–24 |
Tažnost za sucha (%) | 14–16 | 20–25 | 10–15 | 7–23 | 7–9 |
Pevnost za mokra (cN/tex) | 34–38 | 10–15 | 27–30 | 9–15 | 25–30 |
Tažnost za mokra (%) | 16–18 | 25–30 | 10–15 | 6–43 | 14–14 |
Navlhavost (%) | 65–70 | 90–100 | 55–70 | 100 | 45–55 |
K pozitivním vlastnostem patří také: velmi dobrá afinita k barvivům (brilantnost barev), odolnost proti louhům, úplná biologická rozložitelnost, možnost praní výrobků při 60 °C
Nedostatky: nízká elasticita (mačkavost) a malá odolnost proti kyselinám
Příze se dají použít bez příměsí (často z mikrovláken) [7] nebo ve směsi s polyesterem, bavlnou, lnem, hedvábím nebo vlnou (s vhodnou jemností a délkou střiže) na oděvní tkaniny a pleteniny, šicí nitě, pneumatikové kordy, speciální papír aj.[8] [9]
První patent na zvlákňování z rozpouštědla pochází z roku 1939. Základní výzkum začal v 80. letech 20.století u nizozemské firmy Akco, od které zakoupily licenci firmy Courtalds a Lenzing AG a vyráběly od 90. let lyocell průmyslově. Lenzing převzal v roce 2004 také výrobní zařízení firmy Courtalds spolu se značkou Tencel®. V roce 2021 má Lenzing se 200 kilotunami nejvyšší podíl na celkovéhm světovém množství 423 kilotun. Průměrná cena vlákna se udává s 1,50 €/kg.[4]
Na začátku 3. dekády 21. století se vyrábějí tato vlákna: