François-Joseph-Paul, comte de Grasse, marquis de Grasse-Tilly | |
---|---|
![]() |
|
Henkilötiedot | |
Syntynyt | 13. syyskuuta 1722 Le Bar, Ranskan kuningaskunta |
Kuollut | 11. tammikuuta 1788 (65 vuotta) Pariisi |
Koulutus ja ura | |
|
|
![]() Nimikirjoitus |
|
François-Joseph-Paul, comte de Grasse, marquis de Grasse-Tilly (Grassen kreivi, Grasse-Tillyn markiisi) (13. syyskuuta 1722 Le Bar, Ranskan kuningaskunta – 11. tammikuuta 1788 Pariisi) oli ranskalainen amiraali, joka taisteli brittiläisiä joukkoja vastaan Yhdysvaltain vapaussodassa.[1][2]
De Grasse oli yksi Ranskan vanhimpia aatelissukuja. Yksitoistavuotiaana de Grasse astui Maltan ritarikunnan merivoimien palvelukseen ja taisteli turkkilaisia ja maureja vastaan. Vuonna 1739 hän liittyi Ranskan laivastoon, ja palveltuaan useilla aluksilla hän joutui vuonna 1747 vangiksi ja vietiin Englantiin, jossa hän oli kaksi vuotta. Palattuaan Ranskaan hänestä tehtiin luutnantti, ja hän palveli Roland-Michel Barrin de La Galissonièren alaisuudessa seitsenvuotisessa sodassa ja D'Achen alaisuudessa Itä-Intiassa. Hänet ylennettiin kapteeniksi tammikuussa 1762, ja hän sai Pyhän Ludvigin ritarin arvonimen vuonna 1764. Pian sen jälkeen, kun Ranska ja Yhdysvallat olivat liittoutuneet vapaussodassa, hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi ja lähetettiin Amerikkaan laivueen komentajaksi.[1][2]
Vuosina 1779-1780 hän taisteli englantilaisia vastaan Länsi-Intian edustalla ja kunnostautui Dominican ja Saint Lucian taisteluissa. Vuonna 1781 hänet ylennettiin amiraaliksi, ja hän onnistui voittamaan amiraali Samuel Hoodin ja valtaamaan Tobagon saaren. Kun George Washington ja ranskalainen kenraali Rochambeau päättivät marssia Virginiaan yhdistääkseen voimansa Gilbert du Motier de Lafayette armeijan kanssa brittiläistä komentajaa Charles Cornwallisia vastaan, Washington pyysi de Grassen laivaston apua. De Grasse purjehti Länsi-Intiasta Chesapeakelahdelle, jossa hänen laivastoonsa liittyi kreivi de Barrasin johtama laivasto. Amiraali Thomas Gravesin johtamat britit yritti estää tämän hyökkäämällä de Grassen laivastoa vastaan, kun se saapui Chesapeakenlahdelle, mutta se ei onnistunut. Ranskan merivoimien ylivoima oli ratkaiseva Yorktownin piirityksen onnistumisessa.[1][2]
Cornwallisin antautumisen jälkeen de Grasse palasi Länsi-Intiaan, jossa hän valloitti St. Kittsin saaren tammikuussa 1782. Huhtikuussa amiraali George Rodney kuitenkin kukisti hänet Saintesin taistelussa, jossa de Grasse menetti kahdeksan alusta. Antautumisen jälkeen Rodney vei de Grassen Jamaikalle ja sieltä vankina Englantiin, jossa hän sai paljon imartelevaa huomiota, mutta hän menetti maanmiestensä kunnioituksen. Vuonna 1783, kun rauha oli julistettu, hän palasi Ranskaan ja julkaisi muistelmansa. Hänet vapautettiin syytteistä sotaoikeudessa vuonna 1784. Hänen poikansa Alexandre Francois Auguste de Grasse oli merkittävä vapaamuurari, yksi skottilaisen riitin perustajista.[1][2][3]
|