Sauvo Sagu |
|
---|---|
![]() |
![]() |
sijainti |
|
![]() Sauvon kirkko |
|
Sijainti | |
Maakunta | Varsinais-Suomen maakunta |
Seutukunta | Turun seutukunta |
Kuntanumero | 738 |
Hallinnollinen keskus | Sauvon kirkonkylä |
Perustettu | – |
Kuntaliitokset | Karuna (1969) |
Pinta-ala ilman merialueita |
253,97 km² 244:nneksi suurin 2022 |
Kokonaispinta-ala |
299,63 km² 261:nneksi suurin 2022 [1] |
– maa | 252,74 km² |
– sisävesi | 1,23 km² |
– meri | 45,66 km² |
Väkiluku |
2 974 215:nneksi suurin 31.12.2023 [2] |
– väestötiheys | 11,77 as./km² (31.12.2023) |
Ikäjakauma | 2020 [3] |
– 0–14-v. | 15,1 % |
– 15–64-v. | 57,5 % |
– yli 64-v. | 27,4 % |
Äidinkieli | 2023 [4] |
– suomenkielisiä | 90,7 % |
– ruotsinkielisiä | 2,5 % |
– muut | 6,8 % |
Kunnallisvero |
8,80 % 173:nneksi suurin 2024 [5] |
Työttömyysaste | 5,5 % (2019) [6] |
Kunnanjohtaja | Satu Simelius |
Kunnanvaltuusto | 21 paikkaa |
2021–2025[7] • Kesk. • Kok. • PS • Vas. • SDP • Vihr. |
8 5 3 2 2 1 |
www.sauvo.fi |
Sauvo (ruots. Sagu) on Suomen kunta, joka sijaitsee Varsinais-Suomen maakunnassa. Kunnassa asuu 2 974 ihmistä[2] ja sen pinta-ala on 299,63 km², josta 1,23 km² on vesistöjä.[1] Väestötiheys on 11,77 asukasta/km². Entinen Karunan kunta liitettiin Sauvoon vuonna 1969.
Sauvon naapurikunnat ovat Kaarina, Kemiönsaari, Parainen, Paimio ja Salo.
Sauvon vaakunan suunnitteli Ahti Hammar ja se vahvistettiin vuonna 1957.[8]
Sauvoon sijoitettiin viime sotien jälkeen Uudenkirkon siirtoväkeä.
Sauvo sijaitsee Paimionlahden ja Halikonlahden välisellä kannaksella Kemiönsaaren pohjoispuolella. Karunanselkä ja Halslahdenselkä erottavat Sauvon Kemiösaaren kunnasta. Pohjoisessa Sauvolla on maarajaa Paimion ja Salon kanssa.
Sauvon suurimmat joet ovat Sauvonjoki, Ruonanjoki ja Vallerinnanoja, joista Sauvonjoki ja Vallerinnanoja laskevat kuivuneeseen Sauvonlahteen. Sauvonjoen suistossa sijaitseva Tapilanlahden alue on Sauvon ainoa Natura-kohde. Se on linnustollisesti monipuolinen, ja myös alueen kasvillisuus on monipuolista ja varsinkin edelleen laidunnettujen rantaniittyjen, pienialaisten ketojen sekä tervaleppähaan kasvisto on hyvin edustavaa.[9]
Lahden pohjukasta on muodostunut Leiskunsyvän järvi. Kunnan alueella on kolme muuta järveä: Timarinjärvi, Silkkilänjärvi ja Koorlanjärvi, joista Silkkilänjärvi on kunnan suurin.[10] Sauvon eteläosassa on lukuisia saaria, joista suurin on Kupiluoto joka on yhdistetty mantereeseen sillalla.
Sauvosta on matkaa Saloon 28 kilometriä, Turkuun 32 kilometriä ja Helsinkiin 140 kilometriä.
Tässä on lista Sauvon kylistä kirkonkirjojen mukaan. Osa nimistöstä on vanhassa kirjoitusasussa.
Alsila (ruots. Alsböle), Ampola (Amböle), Arpalahti (Britsböle), Dikarböle, Finskylä, Foutila (Fougdila), Haarakallio, Hallela, Hovila (Holvastböle), Huovila (Haddböle), Hännikböle, Hännälä, Härmälä, Ingniemi, Isomäkipää, Isopalike, Isosilkkilä, Jokipyöli (Flossböle), Järvenkylä, Kalainen, Kaukola, Kavalto, Kirkonkylä, Knappböle, Koorla, Korpela, Korsnäs, Korvala, Koski, Kosundböle, Kotikylä (Hemböle), Kouttu (Koutböle), Kriipilä (Gripsböle), Kuggböle, Kursalo, Laairinen, Lattmark, Lautkankare, Liesniemi, Liivala, Louhela (Birkkärr), Luola, Lurböle, Marike, Martböle, Mattböle, Mäenala, Naarslahti, Nummenpää, Osmalahti, Patainen (Paddais), Palosuo (Brännkärr), Pappila, Patarautila, Pyrilä, Raitniemi, Rajalahti (Rölax), Rikaniemi (Rikarnäs), Ristniemi, Ruona (Runa gård), Ruonlahti, Salmensuu, Salmi, Sarapisto, Saustila, Sillankorva, Sillanpää, Siuri, Skörsböle, Slätsböle, Sodaböle, Sorrböle, Sunnanberg, Suomenmäki (Finnkulla), Svartsböle, Sydänmaa, Tali (Dal), Tallböle, Tanskala (Danskulla), Tapila, Timperlä, Uotila (Uotkulla), Vaanila (Västerkulla), Vahtinen, Vartsalo, Vesti, Vähäkylä, Vähämäkipää, Vähäpalike, Vähäsilkkilä, Ylistaro, Åkers.[11]
Entiseen Karunan kuntaan kuuluneet kylät on lueteltu Karuna-artikkelissa.
Vuoden 2017 lopussa Sauvossa oli 3 007 asukasta, joista 1 253 asui taajamassa, 1 736 haja-asutusalueilla ja 18:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Sauvon taajama-aste on 41,9 %.[12] Kunnassa on vain yksi taajama, Sauvon kirkonkylä.[13]
Sauvossa on tehty runsaasti arkeologisia löytöjä rautakaudelta. Kirjallisissa lähteissä Sauvo mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1335, jolloin Turun tuomiokirkon Mustan kirjan mukaan Sauvon ensimmäinen tunnettu kirkkoherra Ascerus päätti testamentata Korpelasta hankkimansa maatilan Turun tuomiokirkolle.
Sauvon kirkko on nykykäsityksen mukaan palvellut seurakuntaansa 1400-luvulta. Keskiaikaisen harmaakivikirkon holvit on rakentanut 1460-luvulla Pietari Kemiöläinen. Seuraavalla vuosikymmenellä valmistui kalkkimaalauskoristelu. Nämä ovat olleet jälleen nähtävissä vuodesta 1971, jolloin konservointityö saatiin päätökseen. Aatelissukujen mahtiajoista on Sauvon kirkossa muistona harvinaisen runsas kokoelma puisia hautavaakunoita.
Karunan kappeliseurakunta syntyi 1600-luvun lopulla, jolloin Karunan kartanon isäntä Arvid Horn af Åminne rakennutti seurakunnan kirkon. Tämä vanha puukirkko luovutettiin Seurasaaren ulkomuseolle. Arkkitehti Josef Stenbäckin piirtämä uusi kivikirkko valmistui vuonna 1910.
Historia tuntee vanhoja kartanoita jo 1300-luvun ensimmäiseltä puoliskolta: Paddaisten kartano mainitaan vuonna 1326, ja Ruonan kartano vuonna 1350.
Kartanoperinne heijastuu myös kunnan vaakunassa. Siinä kannukset viittaavat paikkakunnan historian aatelismahtiin. Naakka eli sauvolaisittain ”hakkinen” on asustanut kirkon tornirakennelmissa lähes seitsemän vuosisataa.
Vuonna 2015 Sauvossa oli 736 työpaikkaa, joista 20 % alkutuotannossa, 17 % jalostuksessa ja 60 % palvelualoilla.[14]
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat polttonestekuljetuksiin erikoistunut kuljetusliike T. Rusi Oy, Metalliasennus Huuhka Oy ja kasvinviljelyä harjoittava J.Suominen Oy.[15]
Sauvossa asui 31.12.2021 yhteensä 2959 henkeä. Näistä suomenkielisiä oli 2774 eli 93,7% väestöstä. Ruotsinkielisiä oli 80 eli 2,7%. Vieraskielisiä oli kunnassa 105 eli 3,5%.[16] Vieraskielisistä ryhmistä tärkeimmät olivat ukraina (36 puhujaa), viro (18 puhujaa), venäjä (15 puhujaa) ja puola (10 puhujaa).[17]
Väestöstä 69,1% kuului vuonna 2023 Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon ja 2,0% muihin uskonnollisiin yhdyskuntiin. 28,9% ei kuulunut mihinkään uskonnolliseen yhdyskuntaan.[18]
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
Sauvon kautta kulkee seututie 181, joka alkaa Liedon Tarvasjoelta valtatieltä 10 ja kulkee Paimion ja Sauvon kautta päättyen Kemiönsaareen. Paimion eteläosassa tie risteää seututie 110 ja valtatie 1 (E18) kanssa, jotka tarjoavat yhteyden Turun ja Helsingin suuntiin. Tie ylittää Sauvon ja Kemiönsaaren välisen Kemiönsalmen Rungonsalmen siltaa pitkin. Vuonna 1972 valmistuneet tieyhteys ja silta korvasivat kaksi lossia, Eknäsin lossin hieman sillan länsipuolella ja Rajalahden-Lappdalin lossin vanhalla Sauvo–Kemiö-maantiellä noin kuusi kilometriä sillasta itään.[20]
Vuoden 2018 aluejaon mukaan Sauvossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat[21]:
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Sauvon alueella toimii Turun ortodoksinen seurakunta.[22] Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii evankelisuus[23].
Seuraavassa luettelossa on mainittu historiallisella ajalla lakkautetut seurakunnat Sauvon kunnan nykyisellä alueella[21]:
Sauvon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla palvikinkun paloista, lantusta ja perunasta keitetty holomuussi sekä makea hapanleipä setsuuri.[25]