Gedővári Imre (Budapest, 1951. július 1. – Gárdony, 2014. május 22.) olimpiai bajnok kardvívó, sportvezető. 1974 és 1988 között szerepelt a magyar válogatottban. Három olimpián vett részt, melyeken összesen egy első, két harmadik és egy negyedik helyezést ért el.
1964-től az Újpesti Dózsa, majd 1986-tól a Budapesti Vasas kardvívója volt.
1971-ben ezüstérmes volt az ifjúsági világbajnokságon. 1973-ban bronzérmet szerzett az universiaden. 1974-ben szerepelt először felnőtt vb-n, ahol csapatban negyedik lett. A következő évben Budapesten csapatban második, egyéniben negyedik volt a világbajnokságon. Az 1976-os olimpián csapatban a negyedik helyen zárt.
1977-ben a vb-n csapatban harmadik, egyéniben negyedik helyezett volt. Az universiaden csapatban második, egyéniben negyedik lett. Az 1978-as világbajnokságon csapatban aranyérmes lett. A következő évben csapatban ötödik, egyéniben hatodik helyen végzett a világbajnokságon. Az universiaden aranyérmes volt. Az 1980-as olimpián egyéniben és csapatban is bronzérmet szerzett.
1981-ben csapatban arany-, egyéniben ezüstérmes volt a világbajnokságon. Az Európa-bajnokságról győzelemmel tért haza. 1982-ben megvédte világbajnoki címét. Egyéniben harmadik lett. Az Európa-bajnokságon ötödik helyen zárt. 1983-ban csapatban második volt a világbajnokságon.
1985-ben vb harmadik, 1986-ban negyedik volt csapatban. A következő évben egyéniben ötödik, csapatban hetedik lett a világbajnokságon. Az 1988. évi szöuli olimpián tagja volt a Bujdosó Imre, Csongrádi László, Gedővári Imre, Nébald György, Szabó Bence összeállítású, bajnokságot nyert magyar kardcsapatnak.
Az aktív sportolást a szöuli olimpia után fejezte be. A fináléban 8–7-es szovjet vezetésnél Gedővári lépett pástra az utolsó párban. Összecsapásukban, 4-4-es állásnál a szovjet Alsan volt a kedvezményezett, de Gedővári érte el a győztes találatot, mellyel jobb tusaránnyal a magyar csapat szerezte meg az aranyérmet.
Visszavonulása után 1989-ig a Magyar Vívószövetség titkára, 1989-től 1991-ig főtitkára volt. 1989-től elnökségi tag lett (újraválasztva: 1992). 1991 és 1996 között az Újpesti TE elnöke volt. Ezt követően jogászként dolgozott.
1972-ben a Bánki Donát Gépipari Műszaki Főiskolán gépész üzemmérnöki, 1987-ben az Eötvös Loránd Tudományegyetemen jogi diplomát szerzett.