Airco DH.10 | |||
---|---|---|---|
![]() Airco DH. 10 Amiens | |||
Informasjon | |||
Rolle | Bombefly | ||
Produsent | Airco | ||
Designet av | Geoffrey de Havilland | ||
Første flyvning | 4. mars 1918 | ||
Introdusert | 1918 | ||
Utfaset | 1923 | ||
Status | Pensjonert | ||
Brukt av | Royal Air Force |
Airco DH.10 Amiens var et britisk to-motors mellomstort bombefly, konstruert og bygget av Airco mot slutten på første verdenskrig. Det ble for en kortere tid brukt av RAF i årene etter krigen.
DH.10 var konstruert av Geoffrey de Havilland for å møte kravene fra Air Board for et en-eller to-motors dagbomber.[1] Det ble konstruert med basis i den tidligere Airco DH.3 bomber som var blitt brukt i 1916, men var bltt forkastet på grunn av en oppfatning om at strategisk bombing ville bli ineffektiv og at to-motors fly var upraktiske.[2]
Den første prototypen hadde sin første flytur den 4. mars 1918, med to 230 hk Siddeley Puma-motorer montert som på et skyvefly.[3] RAF evaluerte da flyet, og konkluderte med at ytelsen var under de stipulerte krav. Det oppnådde bare 145 km/t i 4 572 meters høyde med den forlangte bombelast,[1] mens kravsspesifikasjonen lød på 110 miles per time (180 km/t).[4] På grunn av disse dårlige prestasjonene ble DH.10 bygget om med kraftigere motorer, som ble installert i traktor-posisjon.
Den andre prototypen, kjent som Amiens Mark II, hadde to 360 hk Rolls-Royce Eagle VIII-motorer. Amiens Mark II var på vingene første gang i april 1918. Den viste overlegne prestasjoner og var hurtigere enn DH.9A, og den fraktet dobbelt så stor bombelast..[3]. Det var mangel på Eagle-motorer, og derfor kunne Amiens Mark II ikke settes i produksjon. I stedet ble det bygget enda en prototyp som fikk navnet Amiens Mark III, og som var utstyrt med den tilgjengelige 395 hk amerikanske Liberty-motoren som ble benyttet i DH.9A.[1] Etter vellykket evaluering ble et større antall bestilt, og det ble tilsammen bygget 1 291 fly av denne modellen.[5]
Første DH.10 ble levert i november 1918. Det flyet gjennomførte flytypens eneste bombeoppdrag. Det skjedde den 10. november 1918, dagen før første verdenskrig sluttet.[5]. Etter krigen ble DH.10 brukt som postfly av de britiske okkupasjonstyrkene i Rhinen..[6]. De ble også brukt i India, i grenseområdet i nordøst under den Tredje anglo-afghanske krig.[5]. Videre ble DH.10 brukt i Egypt som postfly mellom Cairo og Bagdhad som startet 23. juni 1921.[3]
Daimler bygde 80 hver måned mot slutten av 1918. Det ble et mindre selskap i Birmingham som kjøpte rettighetene til Airco etter krigen, og som også opererte Daimler Air Hire og Daimler Airway I tillegg til ordren hos Aircraft Manufacturing Companies for 420 fly var pdisse selskapene underleverandører av DH.10, selv om etter krigen ble ikke alle bygd:
Tekniske data[10] | |
---|---|
Mannskap | 3 |
Lengde | 11,20 m |
Vingespenn | 20,0 m |
Vingeareal | 77,2 m² |
Vekt (uten last) | 2 550 kg |
Vekt (maksimalt) | 4 100 kg |
Motor | 2 × Liberty 12 (2 × 400 hk) |
Ytelser | |
Maksimal hastighet | 180 km/t |
Marsjhøyde | 4 900 m |
Klatrefart | 2 000 m/10 min |
Utholdenhet | 4 t |
Bevæpning | |
Maskingevaer | 2 × Lewis, 7,7 mm |