![]() | |||||||||||||||||||||||||||||||||||
Biografia | |||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Naixement | 1 de setembre de 1940 Carmignano (Itàlia) ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Altres noms | Cuore Matto | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Nacionalitat | ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Activitat | |||||||||||||||||||||||||||||||||||
Ocupació | ciclista, ciclista de ciclocròs ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Nacionalitat esportiva | Itàlia ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Esport | ciclisme de competició ![]() | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Club actual | retirat | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||||||||||||||
Participà en | |||||||||||||||||||||||||||||||||||
Principals triomfs | |||||||||||||||||||||||||||||||||||
Curses per etapes | 21 etapes al Giro d'Itàlia 4 etapes al Tour de França Volta a Suïssa (1965) Tirrena-Adriàtica (1967) Volta a Catalunya (1970) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Curses d'un dia | (1970, 1971, 1976) Campionat de Zúric (1965, 1968) Volta a Llombardia (1967, 1970) | ||||||||||||||||||||||||||||||||||
Llista
|
Medaller | |||
---|---|---|---|
Ciclisme | |||
Campionat del Món ![]() | |||
Plata | Gap 1972 | ruta | |
Bronze | San Cristóbal 1977 | ruta |
Franco Bitossi (Camaioni di Carmignano, Prato, 1 de setembre de 1940) és un ciclista italià, ja retirat, que fou professional entre 1961 i 1978.[1] Durant aquesta llarga carrera professional aconseguí 171 victòries, sent d'aquesta manera un dels grans ciclistes italians de tots els temps.[2]
Franco Bitossi comença a córrer molt jove, als 17 anys, aconseguint 10 victòries el 1957 en la categoria de principiants. De 1959 a 1961 corre en la categoria d'aficionats, on assoleix 21 victòries.[3]
La seva primera victòria com a professional fou una etapa dels Trois Jours du Sud, amb els colors de l'equip Philco. El 1964, corre per a l'equip Springoil-Fuchs i guanya quatre etapes del Giro d'Itàlia, entre elles la mítica etapa Cuneo-Pinerolo. El 1965 passa a l'equip Filotex, de Prato, i guanya la Volta a Suïssa i el Campionat de Zúric. El 1966 guanya dues etapes del Giro d'Itàlia i del Tour de França, així com la Coppa Sabatini. El 1967 guanya la Tirrena-Adriàtica, la Volta a Llombardia i la Coppa Agostoni. El 1968 guanya, de nou, dues etapes del Giro d'Itàlia i del Tour de França, on guanya la classificació per punts (únic italià que ha aconseguit aquest maillot); així com el Campionat de Zúric. El 1969 guanya la classificació per punts del Giro.[4]
El 1970 guanya quatre etapes del Giro, així com la classificació per punts, la Volta a Catalunya, el campionat d'Itàlia en ruta i fins a un total de 23 victòries. El 1972 es convertirà en portada de tots els diaris del món quan al Campionat del món de ciclisme de Gap sigui superat a la mateixa arribada pel seu compatriota Marino Basso.[4]
El 1973, deixa l'equip Filotex per passar al Sammontana amb el qual guanya el Giro del Veneto i el Giro de l'Emilia. L'any següent, amb la Scic, guanya quatre etapes de la Volta a Suïssa i tres del Giro d'Itàlia. El 1976 torna a ser campió d'Itàlia i el 1977 aconsegueix una nova medalla al Campionat del món de ciclisme de San Cristóbal, Veneçuela.[4]
El 1978, després de 17 anys a l'elit del ciclisme decideix retirar-se. Franco Bitossi era conegut amb el sobrenom de cuore matto (cor trencat) a causa d'una arrítmia cardíaca que l'obligava a parar-se en cursa.[3]