Macchi MC.205 Veltro | |
---|---|
![]() MC.205 Veltro | |
Určení | stíhací letoun |
Výrobce | Aeronautica Macchi |
Šéfkonstruktér | Mario Castoldi |
První let | 19. dubna 1942 |
Zařazeno | 1943 |
Vyřazeno | 1947 |
Uživatel | Regia Aeronautica Luftwaffe, Egypt |
Vyrobeno kusů | 262 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Macchi MC.205 Veltro (česky Chrt) byl italský stíhací letoun používaný během druhé světové války a patřil spolu s Reggiane Re.2005 a Fiatem G.55 k posledním italským válečným stíhačkám.
Sami piloti hodnotili Veltro díky jeho menší váze, lepším výkonům a vlastnostem v nižších a středních výškách lépe než Fiata G.55.
Macchi MC.205V „Veltro“ (Chrt) byl pokračováním úspěšné série MC.202, kde měl být odstraněn největší nedostatek - slabá výzbroj. Stroj však měl slabou stoupavost, což z hlediska jeho plánovaného určení - napadání vysokoletících spojeneckých bombardérů - nebyla dobrá vizitka.
Vznikl v dubnu 1942 adaptací draku Macchi MC.202 Folgore na zabudování německého řadového dvanáctiválcového motoru DB 605A-1 o výkonu 1084 kW. Většina nevelké sériové produkce byla dodána s licenčními motory Fiat RA-1050 RC-58 Tifone. Hlavňovou výzbroj u prvních sériových strojů tvořila dvojice synchronizovaných kulometů ráže 12,7 mm, od III. sériového bloku byly doplněny o dva kanóny MG 151 v křídle.
Poprvé byly MC.205V nasazeny nad Sicílií v červenci 1943, kdy doprovázely italské a německé torpédové letouny. Z celkového počtu 262 vyrobených strojů bylo v době kapitulace Itálie v letuschopném stavu pouze 66 exemplářů.
Zcela nové delší celokovové křídlo s plochou 19,03 m² dostal typ MC.205N Orione, který dosahoval rychlosti 627 km/h ve výšce 7000 m. Přes jeho nepopiratelnou vysokou hodnotu byly vyrobeny jen dva prototypy. Verze N-1 (sériové číslo MM 499) zalétaná 1. listopadu 1942 s výzbrojí jednoho kanónu Mauser MG 151/20 ráže 20 mm střílející dutou hřídelí vrtule a čtyř kulometů Breda-SAFAT ráže 12,7 mm. Pohon zajišťoval původní německý motor DB-605A-1. Druhý prototyp verze N-2 (MM 500) poprvé vzlétl 19. května 1943 s výzbrojí tří kanónů MG 151 a dvou kulometů.[1]
Nedokončeny zůstaly i typy MC.206 a MC.207.