Rolando Villazón | |
---|---|
![]() Rolando Villazón (14. prosince 2018) | |
Základní informace | |
Narození | 22. února 1972 (52 let) Ciudad Satélite |
Žánry | opera |
Povolání | operní pěvec a herec |
Nástroje | hlas |
Hlasový obor | tenor |
Vydavatel | Deutsche Grammophon |
Členem skupin | Společnost 'patafyziky |
Významná díla | Cabrini |
Ocenění | Echo Klassik Male Singer of the Year (2005) Cena Echo Klassik za klasiku bez hranic (2011) Berlínský medvěd (2017) rytíř Řádu umění a literatury |
Web | www |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Emilio Rolando Villazón Mauleón (* 22. února 1972 v Ciudad de México) je mexický a francouzský operní pěvec (tenor).
Villazón pochází z Mexika. Nyní však žije ve Francii a v roce 2007 získal francouzské občanství.[1][2] Do světa hudby ho uvedl barytonista Arturo Niet, se kterým se Villazón seznámil v roce 1990. V roce 1998 Villazón získal místo v Pittsburghské opeře pro mladé umělce, kde se objevil ve inscenacích I Capuleti ed I Montecchi, Lucia di Lammermoor a Vanessa od Samuela Barbera. Známým se stal, když v roce 1999 vystoupil v opeře Manon v Janově.[3]
Villazón získal řadu významných ocenění, včetně francouzského vyznamenání Les Victoires de la Musique za „Zahraniční objev roku“. V roce 2004 byl oceněn cenou Echo Classics Award za své první sólové album, o rok později cenou Gramophone Classical Music Awards za své druhé album.[3] V současnosti vystupuje úspěšně na všech důležitých operních scénách světa. Vystupuje například v operách v Berlíně, Mnichově a Vídni, v opeře La Scala v Miláně, v Metropolitní opeře v New Yorku nebo na Salcburském festivalu. Dále také v Londýně, Paříži, Baden-Badenu, Lipsku, Římě a jinde.[4] Pravidelně rovněž spolupracuje s významnými dirigenty, jako je Daniel Barenboim nebo Yannick Nézet-Séguin.[5]
Je nositelem Řádu umění a literatury, vyslancem instituce Red Noses Clown Doctors International Charity a členem Vysoké školy patafyziky v Paříži. Působí také jako spisovatel.[4] Zejména je autorem románů Malabares a Paladas de sombra contra la oscuridad, jež byly vydány v němčině, francouzštině a španělštině.[6]
Villazón sklidil velký úspěch při svých dvou koncertech v Praze v letech 2005[7] a 2007.[8] Po překonané hlasové krizi je Hoffmann v Offenbachově opeře Hoffmannovy povídky nyní jednou z jeho současných rolí.[9]
Před několika lety se stal průvodcem hodinového dokumentu BBC4 What Makes a Great Tenor?[10] V roce 2011 debutoval jako režisér Massenetovy opery Werther ve francouzském Lyonu.[11]