![]() | |
מידע כללי | |
---|---|
סוג |
מדרגות ![]() |
מיקום |
רומא ![]() |
מדינה |
איטליה ![]() |
קואורדינטות | 41°53′14″N 12°30′25″E / 41.88722°N 12.50694°E |
www | |
![]() ![]() |
לפי המסורת הנוצרית, סקלה סנטה (באיטלקית: Scala Santa), היינו, "המדרגות הקדושות", הן גרם המדרגות בוויה דולורוזה שבירושלים, דרכן עלה ישו מהרחוב אל הפרטוריום כדי להישפט בפני פונטיוס פילטוס, ומהן הורד בסיום משפטו. על פי המסורת הנוצרית, המדרגות הועברו לרומא בשנת 326 על ידי פלאוויה יוליה הלנה, אמו של הקיסר הביזנטי קונסטנטינוס, ומוקמו לבסוף ברובע לטראנו.
בימי הביניים נודע גרם המדרגות בשם "מדרגות פילטוס" (Scala Pilati), והוא שכן בארמון לטראנו הישן. לאחר שהארמון חרב, הרס אותו האפיפיור סיקסטוס החמישי ב-1589 באופן יזום כדי להקים תחתיו את הארמון החדש. המדרגות הועברו למיקומן הנוכחי והונחו כך שיובילו אל קפלת לאורנטיוס הקדוש. הקפלה שימשה כקפלה האישית של האפיפיורים המוקדמים בארמון לטראנו, ובשל עושר של שרידי קדושים שנשמרו בה, היא נודעה גם בכינוי "קודש הקודשים" (Sancta Sanctorum).
במאה ה17 המדרגות כוסו ברצפת עץ לשם הגנה עליהם. באפריל 2019 כיסוי העץ הוסר ולראשונה בעת החדשה היה ניתן לרואת את המדרגות עצמם. הסתבר שהמדרגות היו משיש, חומר בניה ועיטור שלא היה בשימוש כלל בירושלים בימי בית שני, משמע המדרגות די בוודאות לא שימשו בירושלים במשפטו של ישו[1].
המדרגות שמורות ב"מתחם הקדוש של הסקלה סנטה" (Santuario della Scala Santa) שהוקם בסוף המאה ה-16. המתחם שייך לבזיליקת יוחנן הקדוש בלטראנו, אף כי בין שני המבנים חוצץ רחוב. מעל חזית הכניסה למתחם מופיע הכיתוב:
"SIXTUS V FECIT SANCTIORIO LOCO SCALAM SANCTAM POSUIT"
"סיקסטוס ה-5 הקים מקום קדוש עבור המדרגות הקדושות"
הסקלה סנטה מונה 28 מדרגות עשויות שיש לבן השמורות מתחת לשכבת עץ. משני צדדיו של גרם המדרגות הקדוש נמתחים שני גרמי מדרגות לשימוש יום-יומי, שמספר המדרגות בכל אחד מהם כפול מזה שבגרם ההיסטורי. קירות ותקרת המעבר דרכו עולות המדרגות מעוטרים בפרסקאות עשירים, מעשה ידיהם של אמנים ידועי-שם מסוף המאה ה-16, והן מסתיימות בפרסקו גדול המתאר את צליבת ישו. נוסף על גרם המדרגות וקפלת לורנצו הקדוש, שוכנת במתחם "אורטוריית סילווסטר הקדוש שבארמון" (Oratorio di San Silvestro in Palatio), המוקדשת לאפיפיור סילווסטר הראשון. במקום שכנה כנסייה קודמת מהמאה ה-7 שהייתה חלק מארמון לטראנו הישן. הכנסייה הנוכחית, כמו המבנה כולו, הוקמה בסוף המאה ה-16.
המדרגות היו לאתר עלייה לרגל עבור מאמינים המבקשים לציין את אירועי הפסיון של ישו, והכנסייה הקתולית אף העניקה שטרות מחילה למאמינים אשר טיפסו בהן. על המבקש להעפיל במדרגות לעשות זאת על ברכיו, ומנהג זה מקובל בעיקר בימי שישי ובמהלך התענית. אפיפיורים רבים עלו על ברכיהם במעלה המדרגות, וכך עשה גם מרטין לותר בשנת 1511.
בפינה הדרום-מזרחית של המתחם ניצב אפסיס "טריקלינום לאונינום" (Triclinium Leoninum), המוכר גם בכינוי "גומחת לטראנו" (Nicchione del Laterano). האפסיס הוא השריד היחיד לטריקלינום (טרקלין רומי) בארמון שהקים האפיפיור לאו השלישי לפי תוכניות של ארמון הקיסר בקונסטנטינופול. השריד הנראה בשטח נותר במכוון במקומו כאשר הארמון הישן נהרס, ועורפו שולב במתחם החדש שהוקם. ב-1743 שופץ האפסיס ושומר. בחלקו הפנימי העליון של האפסיס קבוע פסיפס המתאר את ישו מורה לשליחים על משימתם. מימין לאפסיס נראה ישו בהפקידו מפתחות בידיו של סילווסטר הקדוש, ולברום (נס שעליו הסימון כי רו) בידי קונסטנטינוס. משמאל לאפסיס נראה פטרוס הקדוש ולצידו האפיפיור לאו השלישי וקרל הגדול. סביב האפסיס מופיע הפסוק מהדוקסולוגיה הגדולה:
"Gloria in excelsis Deo et in terra pax hominibus bonae voluntatis"
"כָּבוֹד בַּמְּרוֹמִים לֵאלֹהִים וּבָאָרֶץ שָׁלוֹם בְּאַנְשֵׁי רְצוֹנוֹ"