Агентство з оборонного розвитку | |
---|---|
(국과연 і ADD) | |
국방과학연구소 | |
![]() | |
Загальна інформація | |
Країна | ![]() |
Дата створення | 06 серпня 1970 |
Керівництво діяльністю здійснює | Науково-дослідний інститут Міністерства національної оборони (липень 1954-липень 1961) |
Керівне відомство | Уряд Південної Кореї |
Штаб-квартира | 160, Bugyuseong-daero 488beon-gil, Yuseong-gu, Daejeon, South Korea |
Кількість співробітників | 3,432 (станом на 2023) [1] |
Річний бюджет | ₩1,485 трлн [2] |
директор | Park Jong-seung |
перший замісник директора | Jung Jin-gyeong |
Офіційний сайт англійською Офіційний сайт корейською | |
Агентство з оборонного розвитку (кор. 국방과학연구소; ханча 國防科學硏究所; латиніз. Gukbang Gwahak Yeonguso; англ. Agency for Defense Development (ADD)) — це південно-корейська корпорація, заснована Управлінням програми оборонних закупівель з метою сприяння зміцненню національної оборонної спроможності та незалежної національної оборони Республіки Корея.
Метою Агентства є зміцнення національної оборони, покращення національного науково-дослідного потенціалу та розвиток вітчизняної оборонної промисловості, розробляючи нову зброю, подальше виробництво якої беруть на себе оборонні компанії. Воно відповідає за розробку передових систем озброєння та проведення досліджень і аналізу у галузі національної оборонної науки та технологій тих сферах, що мають високий ризик та є економічно невигідними для розробки безпосередньо компаніями.
Серед іншого, Агентством була створена перша південнокорейська балістична ракета Nike Hercules Korea-1, також відома як White/Polar Bear, розроблена у 1970-х роках і вперше успішно випробувана у 1978 році. [3]
Також Агентство є оператором першого спеціального військового супутника Південної Кореї ANASIS-II[en], запущеного ракетою Falcon 9 20 липня 2020 року. [4]
Оскільки трирічна Корейська війна закінчилася перемир'ям, а не мирною угодою, Південна та Північна Корея продовжували перебувати у конфлікті протягом холодної війни. Після підписання Договору про взаємну оборону[en] в жовтні 1953 року Південна Корея почала відновлення своєї економіки, допомогу у військовій сфері при цьому отримуючи від Сполучених Штатів. [5]
У липні 1954, незважаючи на військову допомогу з-за кордону, президент Лі Синман заснував Науково-дослідний інститут Міністерства національної оборони для сприяння незалежному оборонному виробництву. Ця спроба корейського уряду виробляти власне військове постачання сприяла локалізації військових постачань, таких як військове харчування, уніформа та компоненти оборони, які до того покладалися виключно на іноземну допомогу.
Після оголошення доктрини Ніксона у рамках примирення між Сполученими Штатами та Східним блоком 25 липня 1969 року з Південної Кореї було виведено близько 20 000 американських військових.
Внаслідок виведення військ США і посилення військових провокацій Північної Кореї проти Південь, що почалися наприкінці 1960-х, Південна Корея відчула потребу в самозабезпеченій національній обороні, яка не покладатиметься на військову допомогу США. Тому 6 серпня 1970 у Сеулі за сприяння президента Пак Чон Хі було створено державну корпорацію Агентство оборонного розвитку. В листопаді наступного року воно розпочало незалежний проєкт оборонних розробок під назвою «Розробка базового прототипу зброї». [5] [6]
Втім, у 1970-х роках Південна Корея мала слабкі базові галузі та системи для розвитку та стабільного виробництва військової техніки. Тому в 1973 році уряд визначив національними стратегічними галузями такі галузі важкої промисловості, як сталеливарна, машинобудівна, хімічна та нафтова.
Пізніше, у лютому 1974 року, розпочався восьмирічний план військового будівництва «Проект Юльгок», що включав плани зміцнення збройних сил Південної Кореї. [5] [6] [7]
Більшість основних технологій розробляються Агентством, а приватні оборонні компанії відповідають за розробку решти підтехнологій та виробництво основних частин і готової продукції. [8]
Джерело: Агентство оборонного розвитку [9]
Джерело: Агентство оборонного розвитку [10]
Джерело: Агентство оборонного розвитку [11]
Джерело: Агентство оборонного розвитку [12]
Джерело: Агентство оборонного розвитку [13]