Fiică a unui editor și publicist, Alexiu s-a născut în Heraklion, Creta. Ea a predat limba franceză la un liceu[8] și a fost activă în plan politic, aderând la Partidul Comunist în 1928 și făcând parte din Frontul de Eliberare Națională (mișcarea de rezistență greacă) în timpul celui de-al Doilea Război Mondial.[7] După război, ea a primit o bursă din partea guvernului francez și a studiat la Paris.[7] I-a fost retrasă cetățenia greacă în 1950 și a trăit în exil, până când i s-a restituit cetățenia în anul 1965.[7]
Alexiu a scris povestiri și romane despre experiența ei ca profesoară de școală și viața ei ca exilat politic în Ungaria și România.[7] Sora ei mai mare, Galatea, a fost prima soție a romancierului grec Nikos Kazantzakis.[7][8]
^ abcdefFreri (). „Alexiou, Elli”. În Merry, Bruce. Encyclopedia of Modern Greek Literature. Greenwood Publishing Group. p. 10. ISBN9780313308130. Accesat în .Mai multe valori specificate pentru |accessdate= și |access-date= (ajutor); Mai multe valori specificate pentru |ISBN= și |isbn= (ajutor)
^ abKolias, Helen Dendrinou (). „Ellē Alexiou”. În Wilson, Katharina M. An Encyclopedia of Continental Women Writers. 1. Taylor & Francis. p. 26. ISBN9780824085476. Accesat în .Mai multe valori specificate pentru |accessdate= și |access-date= (ajutor); Mai multe valori specificate pentru |ISBN= și |isbn= (ajutor)
^Traducere în limba română: Școala de fete nr. 3: jurnalul unei învățătoare din Grecia, traducere din limba greacă de Alina Mirea și Iannis Veakis, prefață de Victor Bîrlădeanu. Editura Tineretului, București, 1961. Alte traduceri din proza scurtă: „Franțeskos” (în Moartea palicarului. Antologia nuvelei neogrecești, Editura pentru literatură, București, 1967 – Biblioteca pentru toți 392) și „Cișmeaua lui Ibrahim-Babà” (în Antologia nuvelei neogrecești, Editura Univers, București, 1975).