Машкова Маша | |
---|---|
рос. Маша Машкова | |
Ім'я при народженні | Мария Владимировна Машкова |
Дата народження | 19 квітня 1985[1] (39 років) |
Місце народження | Новосибірськ, Новосибірська область, РРФСР, СРСР |
Громадянство | ![]() |
Alma mater | Театральний інститут імені Бориса Щукіна (2006) |
Професія | акторка |
Кар'єра | 1997 — дотепер |
IMDb | ID 0556344 |
Маша Машкова (нар.. 19 квітня 1985, Новосибірськ, Новосибірська область, РРФСР, СРСР) — російська актриса театру і кіно. Донька російського актора Володимира Машкова.
Народилася 19 квітня 1985 року в Новосибірську в акторській родині. Батько — Володимир Львович Машков (нар. 27 листопада 1963), актор і режисер, народний артист Російської Федерації (2010). Мати — Олена Павлівна Шевченко (нар. 23 жовтня 1964), актриса і режисер, служила в Московському академічному театрі імені Володимира Маяковського.
З раннього дитинства (з одного місяця від народження), коли батьки поїхали до Москви навчитися в театральних вузах, і до восьмирічного віку Марія жила в авіамістечку під Новосибірськом з бабусею Валентиною та дідусем Павлом (по лінії матері), льотчиком за професією[2]. Батьки розлучилися, коли їй було два роки. Після розлучення Володимир Машков продовжував брати участь у вихованні дочки[3], знову одружився. Олена Шевченко теж вдруге вийшла заміж і народила двох синів: Микиту (нар. 1994) і Всеволода (нар. 2002).
У 1992 році Маша переїхала жити до матері в Москву, де у віці семи років вперше вийшла на театральну сцену. Марія зіграла невелику роль на сцені Московського академічного театру імені Володимира Маяковського, в якому тоді служила її мама, у виставі «Вікторія?..» за п'єсою Теренса Реттігена (режисер — Андрій Гончаров), головні ролі в якому виконували Наталія Гундарева та Армен Джигарханян. У 2002 році, коли навчалася у випускному одинадцятому класі середньої школи з етнокультурним ухилом, в цьому ж театрі зіграла головну роль Хільди у виставі «Будівельник Сольнес» за однойменною п'єсою Генріка Ібсена режисера Тетяни Ахрамкової.[3][4][5]
У кіно дебютувала в одинадцять років у фільмі Володимира Грамматикова «Маленька принцеса» (1997), в якому зіграла роль шкідливої дівчинки Лавінії. У 1998 році разом з мамою знялася у популярній комедії Максима Пежемського «Мама не горюй» в ролі хуліганки Маші. У 1999 році вийшов фільм Валерія Ахадова «Жінок кривдити не рекомендується», в якому Марія зіграла доньку головної героїні.[3]
У 2002 році, після закінчення середньої школи зі срібною медаллю, вступила одночасно до Російської економічної академії імені Г. В. Плеханова на економічний факультет і до Щукінського училища, але, впевнившись (для самооцінки), що може самостійно вступити в театральний вуз, вибрала економіку. Провчившись в академії два місяці зі сльозами на очах, потай від батьків вирішила перейти на акторський факультет Вищого театрального училища імені Б. В. Щукіна (художній керівник курсу — Володимир Петрович Поглазов), яке закінчила в 2006 році вже як Театральний інститут імені Бориса Щукіна.[2][6].
У 2006 році була прийнята в трупу Московського державного театру «Ленком». Звільнилася у 2010 році перед народженням дочки.[3][7]
У кіно спочатку грала невеликі ролі, в тому числі у фільмі Володимира Машкова «Тато» (2004). Популярність прийшла після ролі Марії Тропінкіної в телесеріалі «Не народися вродливою» (2005—2006).
Перший чоловік (з 2005 року по квітень 2009 року) — Артем Сергійович Семакін (нар. 12 липня 1980), актор театру і кіно. Вони зустрілися на зйомках «Не народись вродливою». Актриса була вільна, а Артем був одружений з актрисою Анастасією Міляєвою і в них росла дочка Софія[8]. У 2005 році Артем і Марія таємно одружилися. Шлюб був розірваний на початку квітня 2009 року[9].
Другий чоловік (з вересня 2009 року) — Олександр Олександрович Слободяник-молодший, музикант і бізнесмен, власник мережі магазинів з продажу музичних інструментів[10], син піаніста і заслуженого артиста РРФСР Олександра Слободяника[11]. Марія та Олександр одружилися 2 вересня 2009 року. Діти: