![]() | |||
לידה |
7 בדצמבר 1895 פריטאון, סיירה לאון ![]() | ||
---|---|---|---|
פטירה |
28 באפריל 1964 (בגיל 68) פריטאון, סיירה לאון ![]() | ||
מדינה |
סיירה לאון ![]() | ||
מקום קבורה |
הפרלמנט של סיירה לאון ![]() | ||
השכלה | אוניברסיטת דרהאם | ||
מפלגה |
מפלגת העם של סיירה לאון ![]() | ||
| |||
![]() ![]() |
סר מילטון אוגוסטוס סטרייבי מרגאי (באנגלית: Sir Milton Augustus Strieby Margai; 7 בדצמבר 1895 – 28 באפריל 1964) היה רופא ומדינאי. כיהן כראש ממשלת סיירה לאון מ-1954 ועד מותו. בין 1954 לעצמאות המדינה ב-1961 כיהן כראש השרים ("פרימייר") של המושבה סיירה לאון הבריטית.
נולד בדרום-מערב המושבה, למשפחה מבני המנדה (אחת משתי הקבוצות האתניות בסיירה לאון). למד בבית ספר אנגליקני ולאחר מכן בקולג' לרפואה באוניברסיטת דרהאם באנגליה והשתלם ברפואה טרופית בליברפול. ב-1926 היה הרופא הראשון והדוקטור הראשון יליד סיירה לאון. ב-1928 שב לרצו והחל לפעול למען שיפור תנאי ההיגיינה והמצב הרפואי בחברה. הוא נדד במחוזות המושבה וביקש לשלב שיטות מודרניות במסורות הריפוי והמיילדות המסורתיות. בפרט עסק בהכשרת מיילדות מסורתיות לשיטות רפואיות היגייניות.
בשנות ה-30 נכנס כחבר המוצעה המחוקקת של המושבה. ב-1950 ייסד את מפלגת העם של סיירה לאון (Sierra Leone People's Party – SLPP) לאחר הבחירות שהתקיימו ב-1951 כיהן כשר בריאות, חקלאות וייעור. ב-1954 נבחר מרגאי השמרן הפרו-בריטי לראש השרים. אחיו, אלברט מרגאי, הנהיג את האופוזיציה, מפלגת העם הלאומית (People's National Party), שהשתתפה בקואליציה עם מפלגת העם החל מ-1960. ב-1958 הציג מרגאי חוקה עתידית למדינה העצמאית, שהדגישה את המשטר הפרלמנטרי ואת זיקת המדינה לחבר העמים הבריטי. ב-1960 ניהל מרגאי את השיחות בין מדינתו לבין מזכיר המושבות, איאן מקלאוד וב-27 באפריל 1961 הכריז על עצמאותה של סיירה לאון. הכינוי לו זכה בפי העם היה "Pa" (אבא).
שנה לאחר מכן זכה לניצחון נוסף בבחירות הראשונות במדינה העצמאית והיה לראש הממשלה הנבחר הראשון שלה. גישתו הייתה ליצור ממשלה רחבה ולשתף בשלטון שרים בני קבוצות אתניות רבות ככל האפשר. הוא ביקש ליצור תנופה של מודרניזציה בחינוך, בבריאות ובחקלאות ופיתח תוכניות הסברה לאוכלוסייה, שהייתה רובה ככולה אנלפביתית. עם זאת, גורמים במפלגתו ובקבוצה האתנית שלו, המדנה, מתחו ביקורת על החיבוק הרחב מדי, לטענתם, שהעניק לקבוצות אופוזיציוניות ולשבטים אחרים.
ב-1950 קיבל תואר סר חבר המועצה המלכותית.